Československá literární komunita
Tak jako generace autorů před vámi, publikujte svoji psanou tvorbu. Podělte se o svoje názory a sbírejte zpětnou vazbu na svoje díla. Inspirujte se a učte od nejlepších.
Přidejte seNEBYLI JSME SVATÍ
24. 07. 2006
20
3
8187
Autor
vesuvanka
Oldjerry, díky za inspiraci...
Čím jsme starší, tím častěji se se nám vybavují vzpomínky na mládí, k nimž patří samozřejmě i škola. Vzpomínáme na učitele, ale i na různé humorné historky, které se ve škole přihodily.
Učitelé fyziky a matematiky jsou zvláštní kapitolou. Svými obory doslova žijí, v jejich výkladech bývá obrovské nadšení, které se snaží předat svým žákům. Pokud se to daří, panuje při hodinách výborná atmosféra, ale běda, když žáci zájem o matematiku a fyziku nejeví.
První fyzikář, Vladimír Souček, kterého jsme měli v sedmé třídě, byl nevypočitatelně náladový. Nikdy jsme nevěděli s jakou náladou vejde do třídy. Jednou přišel a zářil jako sluníčko. Tehdy se nás zeptal, jestli prý víme, který jazyk je na světě nejkrásnější. Nechápali jsme tuto otázku v souvislosti s fyzikou. Po chvilce mlčení sám odpověděl: "No přece italština, je to lahodná a melodická řeč, nejslavnější opery jsou zpívány italsky". Patrně byl den před tím na italské opeře, která v něm ještě doznívala a zanechala výbornou náladu. Celá hodina plynula pohodově. Ale někdy stačilo málo, aby se rozzlobil. Při výkladu jeden spolužák dost hlasitě smrkal. Učitel zařval: "Kterej gauner tady troubí jako slon, když vykládám?"
Druhý fyzikář, Václav Jenšík, nás doprovázel jako třídní učitel po tři roky studií na gymnáziu (tehdy jedenáctiletce). I on byl náladový, občas naháněl strach. Při výkladu nové látky vyžadoval spolupráci ve třídě a občas položil otázku, jak by to či ono dopadalo, kdyby..... Očekával aktivitu žáků, že se budou hlásit se svými úvahami. Občas se stávalo, že se nikdo tlapku nezvedl a učitelova nálada klesala lpod bod lmrazu. A pak začal svým velmi květnatým slovníkem:
"Já tady vykládám pro ty lampy, já se tady bavím sám se sebou, vy chodíte do školy jen proto, že je tu ústřední topení a sranda. Dětičky, já vás posypu nebo vy už tady budetel pologramotný. .... Ty jsi tady pro ozdobu, vod ltebe jsem neslyšel klapnout hubou už vod února., já vám tady všem pomačkám krky, že se nestačíte divit..... Vo co tam fyzikálně jde? Ty totiž pro samý krafání zapomínáš na fyziku... S tebou je řeč, že je lepší s kozou tancovat.... Takhle jste si představovali přípravu na maturitu, vy rošťáci mizerný. Maturita není taková krafanice. Máte řečí jak vopice a práce nikde......." Samozřejmě, že jeho zloba vyvrcholila sázením pětek. Svými humornými průpovídkami dokázal obohatit i výklad : "Atomový reaktor je domeček, v tom domečku dva stolečky. Na jednom je mistička a v ní uran 235 a na druhým mistička s plutoniem. Mezi nima je kadmiová tyč.... Když tu jsou uranový atomy, tak se dá spočítat, jak ta vopičárna tam dlouho leží...."
Mohla bych pokračovat dál. Mám (a nejen já) celý slovníček těchto nezapomenutelných výroků, některé byly ještě drsnější. Při našich pomaturitních setkáních jsme předčítali Jenšíkovi jeho výroky a on se jen smál a říkal, že mu tohle čtou všude a že on už si ani nepamatuje co všechno říkal.
Také v naší třídě byla občas snaha oblafnout něčím učitele. Obětí se stala dějepisářka Věra Čermáková. Probírali jsme zrovna Petra Chelčického, když jeden spolužák Jirka s výrazným hereckým talentem se přihlásil s tím, že ho zaujal v jakémsi časopise článek o různých sektách té doby, z nichž jedna měla název "termonukleární". Řekl to s tak vážnou tváří, že o pravdivosti jeho slov nebylo pochyb. Paní učitelka Čermáková s dost udiveným výrazem odpověděla, že o ničem takovém neví a že je to divné, název termonukleární v té době....
A Jirka začal tak přesvědčivě. "Já jsem byl také udivený názvem termonukleární. Co by lidi tenkrát vedlo k tomuto názvu, vždyť neměli ani ponětí o atomech. Ale fakt, v tom časopise to bylo. Kdybych si jen vzpomněl co to bylo za časopis...... Termonukleární sekta, opakovala si učitelka a krčila nevěřícně rameny, A Jirka na to: "Já tomu také nechtěl věřit, byl jsem z toho paf, když jsem to četl. Jestli ten časopis najdu, já Vám ho přinesu, abyste si to mohla přečíst". .. Celý jeho projev byl tak přesvědčivý a možná, že by ještě pokračoval ldál, ale učitelka nakonec řekla, že náhody jsou někdy neuvěřitelné.
I na mě došlo, abych ukázala co umím. V posledním ročníku studia jsme měli na zeměpis mladého učitele Jana Koubu. Jednou na začátku hodiny řekl, že bude napřed vykládat a někoho si vyzkouší koncem hodiny. Probírali jsme tehdy průmysl na Slovensku, učitel vykládal o Východoslovenských železárnách v Martině a o chemickém průmyslu a jen tak letmo se zmínil o výrobě kyseliny octové. A mě hned bleskl v hlavě nápad. Přihlásila jsem se a rozpovídala jsem se o výrobě kyseliny octové, vzala jsem to pěkně zeširoka, popsala technologii a chemické reakce včetně vzorců. Byla to jedna z maturitních otázek z chemie. Kouba se do mého povídání, připomínajícího spíše tok lávy, zaposlouchal. Najednou zazvonilo a někdo lv zadních lavicích zvolal "hurá!". Učitelovi to došlo a řekl s úsměvem: "Počkejte, příští hodinu vám to bohatě vynahradím".
Na školní přhody ráda vzpomínám, ale také je ráda čtu... Kdo napíše další?
3 názory
Usmáty_autor
01. 01. 2007
Usmáty_autor - děkuji za milé zastavení, mám radost, že Tě vyprávění pobavilo :-))) ..... krafání, to je žvanění, kecání... ten výraz jsem poprvé slyšela právě od tohoto učitele a přišel mi k smíchu a zároveň se mi líbil - ona totiž jedna islandská sopka se jmenuje Krafla :-))). S těmi železárnami jsem to popletla, díky za upozornění, opravím to :-)))
Usmáty_autor
31. 12. 2006
jagara, děkuji za milé zastavení a na povídku se budu moc těšit a zdravím Tě :-)))
Spring - děkuji za milé zastavení a nádherného otakárka - ten se hodí vždycky :-))) - moc jsi mě potěšila , ten snímek je kouzelný :-)))) díky a zdravím Tě
není vůbec zač, pěkně se mi u Tebe čte - ale ne vždy dokážu něco na to napsat já - hrozně moc svádíš ke snění a k toulání myšlenek - chodím k Tobě ráda :c)
bestye - děkuji za milé zastavení a odezvu, přeji krásný večer a zdravím Tě :-)))
nemůžu se nepousmát, školu sem měla moc ráda - jakoukoliv, kterou jsem navštěvovala - a děkuju za nostalgické úsměvné vzpomínání :c)*
Zuzulínka, Frnek, Candy, Markel - děkuji Vám za návštěvu, milé kritiky, tipy a příhody ze školy,
přeji krásné dny a zdravím vás :-)))
Zuzulínka - to muselo být bolestivé, dostat ránu klíči a i dost nebezpečné... Pepíčkové a Pepičky, to je roztomilé, když měl náš Jenšík dobrou náladu, tak nás oslovoval Mařenko, Fanouši :-)))
Frnek - tak daleko jsme nikdy nešli
Candy - ono to bylo také tím, že naše třída měla smysl pro humor, kluci měli občas dobré nápady.
Markel - já jsem si kdysi některé příhody popsala jako povídky, ale časem jsem to vyhodila, pouze slovníček s Jenšíkovými výroky mám dodnes schovaný
Moc pěkné, nutí ke vzpomínkám, jak to bylo v našich školních lavicích - T :-))
Moc pěkně vylíčený, nutí to tváře k úsměvu a ke vzpomínkám na vlastní zážitky.I když je vlastně ještě můžu zažívat, asi bych je nedovedla tak pěkně a hlavně vtipně zachytit...
áá...tak to jste byli docela měkký...my jsme na učitele křičeli z jednoho polorozpadlýho barabizňáku (blízko školy) sprosťárny, hlavně teda na Tremlera...při výtvarce sme měli dělat něco z modelíny, tak sme vymodelovali hlavy učitelů (hlavně teda Tremlera) a nabodávali sme je na kůl (v našem případě posloužila tužka)
já dostala jednou klíči od neurotického učitele předmětu zvaného "elektronická zařízení"...s oblibou je házel po těch , o kterých se domníval, že mu nevěnují dostatek pozornosti
řval na nás...Kdyby blbost kvetla, tak v E4B je v létě v zimě rozkvetlý sad!..nebo ...Kdyby blbost nadnášela, jsou ty vaše makovice nalepený na stropě...atp.
taky jsme měli jednoho učitele Strojnictví...byl v důchodu a učil jen externě a rozkošně nám říkal Pepičkové a Pepičky:-)
ch_34 - díky za milé přání a přeji krásný den :-)))
Oldjerry - díky za milé zastavení i kritiku. Přiznávám, že i když ráda píši, měla jsem ve škole se slohovými pracemi občas problémy, někdy jsem ujela ze zvoleného tématu úplně jinam a vysloužila si tak čtverec... připadala jsem si jako sochař, který musel tesat dílo ze žuly :-))) přeji krásný den a zdravím Tě
Bezva ! Umíš vyprávět i o jiných věcech... a dobře. Přesto však tvé krajino- a přírodopisné výlety jsou něčím nadprůměrným a neopakovatelným a - zdá se mi - i o třídu lepším, než je právě toto. Přesto...
ty jsi vyloženě příjemně naladěnej člověk, co?
tak: přání, ať to vydrží upříné
ch_34 - děkuji za návštěvu a milou kritiku, to by bylo skvělé vydat deník :-))) - přeji Ti hodně úspěchů a zdravím Tě :-)))
kouzelná_květinka - Janičko, mám radost, že Tě příhody rozesmály, díky za milé zastavení i tip :-)))
fungus2 - díky za návštěvu a milou kritiku :-)))
přeji vám krásný den a zdravím :-)))
kouzelná_květinka
24. 07. 2006
Jolana19 - díky za milé zastavení i slova, přeji krásný den a zdravím Tě :-)))
Děkuji vám všem za milé zastavení i příhody :-))) mám radost, že vás téma zaujalo a pobavilo. Přeji krásný den a zdravím Vás :-)))
Norsko - asi máš pravdu, Východoslovenské železárny byly v Košicích, ale v Martině také něco... mně to za tu dobu (43 let) tak trochu splynulo
Incognito - Vaníček měl smysl pro humor :-)))
Dickers - to bylo vždy napětí, když učitel listoval v notesu a někdy nás hodně dlouho napínal než někoho vytasil :-)))
dream - věřím, že to bude kladná role :-)))
Sarrah - díky za obě zastavení - Bratr měl na chemické průmyslovce matikáře, který házel po žácích křídami :-))))
oleandr - mám radost :-)))
pozorovatel - ty jo :-))))))
pozorovatel
24. 07. 2006
Jako matku prvňáčka, mne jednou upozornila učitelka, že dcera se již v raném věku učí podvádět. Nakonec jsme se tomu zasmáli. Domácí úkol měl být podepsán rodičem, dcerka pozapomněla a pod vyhotovenou slovní úlohou bylo kostrbatými písmeny..M A M K A...
:o)
no, já také nebyla svatá .....
Taky taky....vzpomínek mooře...Např. cholerický fyzikář Parýzek jenž se snažil žáka přinutit k zájmu o probírané trefně mířenými střelami. Používal tyto náboje. Hod okem styl "SEM SE MI DÍVEJ, SEM !!! Měla jsem vždy pocit, že pukne okenní tabule :o) , dále křídy, svazek klíčů, zkumavky. Tuším, že byl brzy nahrazen :o)
Učitelé, kteří používali vtipně laděné poznámky do žákovských měli vždy plusové body. např. "Používá slovník hodící se spíše do oboru vodovodů a kanalizací" Musím nalistovat bráchovu a potom se podělím :o))
vesuvanko, skvělé téma pro odlehčení letního vedra :o)
tip*
:o) Taky vzpomínám na školu:o) Těch příhod, chvílí strachu- když padne jméno ke zkoušce:o)
*
* Jojo, školní příhody jsou supr. Zažila jsem na střední škole taky hodně srandy. Třeba náš profesor na Hospodářské výpočty byl takový podivný šedivý šedesátník s přehazovačkou a měl zajímavý hlášky. Když někdo něco nechápal, místo vysvětlení mu tvrdil, že je génius, že na to příde sám. Anebo když jednou nečekaně ohlásil písemku a my mu říkali, že nás předem nevaroval, tak on na to: Tečka, čárka, vykřičník, Vaníček je uličník! :-D
VSŽ?A v Martině? Tam bylo vždycky vždycinky jenom ZŤS, pokud mě má paměť neklame :-)*