Československá literární komunita
Tak jako generace autorů před vámi, publikujte svoji psanou tvorbu. Podělte se o svoje názory a sbírejte zpětnou vazbu na svoje díla. Inspirujte se a učte od nejlepších.
Přidejte semá chyba
29. 02. 2004
4
0
2448
Autor
adrift
každý ve svém životě uděláme pár hloupostí,které nám podrazí nohy. jen ten kdo se znovu postaví a svou hloupost odčiní může zvednout i svou sebeúctu.
hledím do očí,
teď, svému obrazu,
ale nevím co si říct.
už není mi pomoci,
tak proč tu vlastně
stojím?
ráno,
v posteli plné
červánků,
jsem se zamiloval
do první sloky
tvého hlasu.
a když píšeš
mi dopis,
ten prokletý
mou hloupostí,
je snad pozdě
na odpuštění?
střelil jsem
slovem jen tak
na zdařbůh
a trefil sám sebe.
'nazdařbůh' se píše 'dohromady', protože je to stejně jako 'dohromady' spřežka :)
souhlasím se sleeping_beauty, škrtal bych
jinak fajn
druhá a závěr by mi vystačili... je to dobré, je to citlivé...
akorát se moc nehodí "už není mi pomoci", otočila bych slovosled... "už mi není pomoci" protože zní v tom ostatním civilním projevu šroubovaně...