Československá literární komunita
Tak jako generace autorů před vámi, publikujte svoji psanou tvorbu. Podělte se o svoje názory a sbírejte zpětnou vazbu na svoje díla. Inspirujte se a učte od nejlepších.
Přidejte seVolný jako pták
19. 03. 2006
3
0
858
Autor
Tuleby
poslední let...
Stojí na okraji vysoké skály
před paprsky zarudlého slunce
dlaní cloní svůj zrak
Hledí do dáli a přemýšlí
jaké by to bylo skočit
zamávat rukama a leťet jak pták
Snad byla to náhoda, snad tušení
hlavou mu projela myšlenka a on cítí
jak tělo zaplavuje euforie vzrušení
Letí, roztahuje paže a mavá jimi jako křídly...
rozhled... krása... vůně vzduchu...
cítí tu svobodu...
teď je jen svůj...
tma, ticho, nic...
nářek, pláč a slzy...
květiny padají na víko rakve...
dolu do hrobu...
Mám dílko nazvané Poslední let :)
Líbí se mi jak to nabírá rychlost - přesně jako ten pád. Člověka to pohltí. Ale stejěn si neodpustím poznámku. Ten závěr je takovej na mě takovej moc sentimentální. Ale to je jen otázka vkusu že? :)
wedle_vazy
20. 03. 2006
Nevím, jestli je to mou momentální náladou, ale moc se mi to líbí...při čtení jsem to úplně prožívala... *
PS: Každý let ale přeci nemusí končit pádem... :-)