Československá literární komunita
Tak jako generace autorů před vámi, publikujte svoji psanou tvorbu. Podělte se o svoje názory a sbírejte zpětnou vazbu na svoje díla. Inspirujte se a učte od nejlepších.
Přidejte seZ vesmíru do nekonečna
10. 12. 2008
16
21
3905
Autor
avox
jak se rodí básníci
21 názorů
těžko se básní, řekla bych,
jestli tě trápí vlastní břich...
básníci bývali, jak anály píší,
obvykle hladoví, jak kostelní myši. :-))
Básník se záhy spokojil s málem,
nacpal si pusu ementálem.
Reknu to sotva poeticky,
proste se prezral jako vzdycky.
Má místo touhy vesmírné
bolesti bricha nesmírné.
...já toužím stále....ale...spíš je po mně veta... díru mám leda na ponožce...a nechala mě žena...Květa...
stále se musím vracet k té Tvé básni, je totiž krásná, má duši a i když není přímo k tématu, musela bych se stydět, kdybych nedala tip ***
je tam vesmír? je. Je tam nekonečno? taky. a mne to napadlo, když jsem přemýšlela na dané téma, tak o co jde? vždyť to nikomu nevnucuji, maceško :-))
hana kupčíková
10. 12. 2008
co nadělám... jsem blíženec, nemusím si na něj hrát, akorát značkové nářadí nechce se mi kupovat, dobře je mi, když malou ruční motyčkou kypřím zemi... mé nekonečno končí za humny a bělásci mi žerou kedlubny... :-( díky všem čtoucím i tipujícím :-))
ano, takhle dopadají ti neúspěšní
ti úspěšní při tom dělání děr do světa najdou naftu
:-)
jejdavilda
10. 12. 2008
Chcete-li děr nadělati
celou fůru
plný koš,
neváhejte použíti
vrták značky Bosch.
nehraji si na poetu
však vesmír je mým kamarádem,
hup fantazie na raketu
zaletím si za Vodnářem,
rád si hraji na Blížence
i když dávno nejsem Býk
lámu šíp před kumštem Střelce,
jsem jen Rak a nostalgik
***